![]() |
Dinasties de faraons a l'antic Egipte (Entre parèntesis any aproximat d'inici, sempre aC) |
Període predinàstic |
Període protodinàstic |
Període arcaic |
I (3100) - II (2890) |
Regne Antic |
III (2686) - IV (2613) - V (2498) VI (2345) |
Primer Període Intermedi |
VII (2181) - VIII (2173) - IX (2160) X (2130) - XI (2133) (Només a Tebes) |
Regne Mitjà |
XI (Tot Egipte) |
XII (2040) - XIII (1786) - XIV (1633) |
Segon Període Intermedi |
XV (1674) - XVI (1684) - XVII (1650) |
Regne Nou |
XVIII (1567) - XIX (1320) - XX (1200) |
Tercer Període Intermedi |
XXI (1085) - XXII (945) - XXIII (730) XXIV (720) - XXV (716) - XXVI (664) |
Primer període persa (525) |
Baix imperi |
XXVIII (404) - XXIX (399) - XXX (380) |
Segon període persa (343) |
Període hel·lenístic |
Alexandre el Gran (332) |
Dinastia ptolemaica (323) |
Província romana (30) |
Conquesta àrab |
Conquesta otomana |
La dinastia XII és una divisió tradicional de la història de l'antic Egipte. La dinastia correspon a l'anomenat Imperi mitjà o Regne mitjà, que va entre el primer i el segon períodes intermedis. Va durar uns dos-cents anys i es va obrir amb un cop d'estat que va posar fi a la dinastia XI, que havia establert les bases per al nou període amb la reunificació d'Egipte. La cronologia màxima situa el començament de la dinastia vers el 2050 aC i la mínima vers el 2000 aC. El seu acabament fou vers el 1800 aC/1780 aC. La dinastia XIII fou, en realitat, una continuació dinàstica quan es va obrir un període confús amb la presència dels hicsos a la zona del delta del Nil.
Els reis d'aquesta dinastia estan ben documentats. Tots ells han deixat importants monuments i restes, i només al final s'entra en un temps conflictiu. Durant la dinastia, s'estableix fermament el domini egipci a Núbia, sobretot amb Senusret III i Amenemhet III, quan s'estén des Buhen a Semna del sud, entremig de la segona i la tercera cascades del Nil. S'incrementen els contactes amb la regió de Palestina, Fenícia i Síria, on alguns petits regnes o ciutats foren, d'alguna manera, tributaris egipcis; també es comproven intercanvis comercials fluids amb el món mediterrani, el Wadj-wer ('Gran verd') com l'anomenaven els egipcis, especialment la zona de la mar Egea.
La capital, inicialment a Tebes, es va traslladar a Ity-tawi, ciutat no localitzada a la zona de Lisht. L'oasi del Faium fou la zona més afavorida per aquests farons, alguns dels quals van fer importants obres agrícoles a la regió, assecant maresmes i posant en cultiu grans àrees de terra.
Els faraons d'aquesta dinastia foren: